I тобі рости й не в'януть зроду,
Квітувать в поемах і віршах,
Бо в тобі - великого народу
Бо в тобі - великого народу
Ніжна і замріяна душа
В. Симоненко
В. Симоненко
21 лютого всі народи на землі відзначають Міжнародний день рідної мови.
Найкращий дар, що має людина від Бога, - це мова. Скільки народів на землі - стільки і мов. Кожний народ - це своя неповторна культура, історія, традиції і насамперед мова. Рідна мова - першооснова і першоджерело кожної людини, для кожного своя мова -найкраща.
Українська мова - милозвучна, співуча, могутня, безконечна, глибинна. У ній мудрість віків, пам’ять тисячоліть, генетичний код нації, неосяжна душа народу - його щирість, радості і печалі, його праця, і піт, і кров, його безсмертя.
Олесь Гончар писав: “Мова й історія - це ж єдине ціле, один кровообіг, тож і відроджувати їх маємо водночас. Маємо відродити в наших сучасних українцях і українках генетичну пам”ять, почуття гордости, маємо і до збайдужілих душ торкнутися запашистим євшан-зіллям рідного слова!”
Мова - це показник існування нації. Доки існує мова - існує народ. Тож оберігаймо і плекаймо чудовий сад української мови, донесений до нас із глибини віків. Шануймо мову наших предків, мову Шевченка та Франка. Нехай вона стане мовою наших нащадків, щоб не зникла держава, бо ми українці - велика родина і мова у нас солов’їна.
Мова - це показник існування нації. Доки існує мова - існує народ. Тож оберігаймо і плекаймо чудовий сад української мови, донесений до нас із глибини віків. Шануймо мову наших предків, мову Шевченка та Франка. Нехай вона стане мовою наших нащадків, щоб не зникла держава, бо ми українці - велика родина і мова у нас солов’їна.
З нагоди Міжнародного дня рідної мови у бібліотеці Гусятинського коледжу ТНТУ відкрито тематичну книжкова виставка “З рідним словом міцніє держава”, на якій представлено видання про тернистий шлях розвитку української мови та етапи її становлення, про українську мову сьогодні, а також про культуру мови й мовлення.